# Дике поле (2)

Александр Иванович Приймак

Постар╕╓ синочкова мати: Не для того народжувала, Щоб пройдисв╕ту ╖х убивати ╤ ховати в р╕лл╕ край села... ............................... Дикоп╕ллю не в╕чно буть диким!

Дике поле (2)


Дике поле!

Ти знов дичав╕╓ш...

- Знов моголо-татари?

- Н╕, рвань!

Що раба так неквапно вичавлю╓, -

Роз╕рвавши прийдешнюю рань;


Дике поле!

Тому ти ╕ дике:

П╕д тобою чорнозем глевкий...

Червон╕ють так рясно гвоздики

На могилах ...колишн╕х полк╕в...


П╕д могилами голови склали

Чи найкращ╕ Вкра╖ни сини,

Зупинивши хижацьку навалу,

Знов ╢вропу прикрили вони!


Дике поле!


Ти знову розкв╕тнеш

Переможним до щему дощем,

Де простр╕лян╕ схиляться в╕ти

╤ бруньки забуяють ╕ще...


Постар╕╓ синочкова мати:

Не для того народжувала,

Щоб пройдисв╕ту ╖х убивати

╤ ховати в р╕лл╕ край села...

...............................

Дикоп╕ллю не в╕чно буть диким!


Великдень, 8 кв╕тня 18 р.