# П╕сня про Харбарда

Мудрий Семунд

Тор ста╓ об"╓ктом лютого тролингу з боку власного батька. Вз╕рець нордичного гумору.

П╕сня про Харбарда


Тор мандрував з╕ сх╕дних краïв ╕ д╕стався протоки. На ╕ншому берез╕ був перев╕зник з човном. Тор гукнув:


1

"Що то за юний юнак

стоïть за протокою?"


Перев╕зник мовив:


2

"Що за простецький простець

гука╓ над хвилями?"


Тор мовив:


3

"Перевези ти мене през протоку,

дам тоб╕ ïдла на завтра;

в торб╕ за спиною маю

харч╕ найсмачн╕ш╕;

в путь вирушаючи,

добре посн╕дав

в╕всом з оселедцями,

тож ситий я й дос╕".


Перев╕зник мовив:


4

"Добре натовкся,

хвалько ти такий,

а горя й не зна╓ш?

Сумно у дом╕ тво╓му,

мертва, я думаю, мат╕р твоя".


Тор мовив:


5

"Те, що ти кажеш,

всякого зробить

вельми сумним,

як мат╕р померла".


Перев╕зник мовив:


6

"Не ма╓ш добра ти

в╕д трьох двор╕в нав╕ть,

стоïш ти босон╕ж

╕ схожий на дранця,

мабуть, й без штан╕в".


Тор мовив:


7

"Прав-но сюди,

скажу, де пристати, -

чийого човна

трима╓ш на суш╕?"


Перев╕зник:


8

"Х╕льдольфом зветься

хазяïн човна,

герой, що замешкав

у Радсейярсунд╕,

казав не возити

бурлак й конокрад╕в,

лиш добрих людей

╕ тих, кого знаю;

скажи сво╓ ймення,

як хочеш протоку здолати".


Тор мовив:


9

"Назву сво╓ ймення

╕ р╕д весь шляхетний,

хоч вороги тут довкола;

я Од╕на син,

Мейл╕ я - брат,

а Магн╕ я батько,

бог╕в захисник,

так судять про Тора.

Себе я назвав,

а ти як прозвався?"


Перев╕зник:


10

"Харбардом звуся,

╕м'я не сховаю".


Тор:


11

"Нащо б тоб╕

ховати ╕м'я,

якщо ти не ворог?"


Харбард мовив:


12

"Хай був би я ворог,

врятую життя

в╕д тебе сво╓,

не тут мен╕ вмерти".


Тор:


13

"Шкода мен╕

бродом до тебе

кр╕зь хвил╕ рушати,

мочити майно;

тод╕ в╕дплачу

тоб╕, шмаркачев╕,

за прикр╕ слова,

коли подолаю протоку".


Харбард мовив:


14

"Тут я стоятиму,

ждатиму тебе,

не стр╕в ти сурових муж╕в

в╕д Хрунгн╕ра смерт╕".


Тор мовив:


15

"Ти нин╕ згадав

Хрунгн╕ра мертвого,

турса шляхетного,

кремнеголового?

Стяв я ту голову

в запекл╕м бою.

А що тоб╕ трапилось, Харбарде?"


Харбард мовив:


16

"Був я у Фьольвара

ц╕лих п'ять зим

на остров╕ тому,

що Альгреном зветься;

бились ми там,

ворог╕в убивали,

здолали багацько,

╕ з д╕вами т╕шились".


Тор мовив:


17

"То як вам велося з тими ж╕нками?"


Харбард мовив:


18

"Жваво у л╕жку

╕ в бес╕д╕ тихо;

мудрими й в╕рними

були т╕ ж╕нки;

вони з п╕ску

звивали мотузку,

в долин╕ глибок╕й

землю копали;

був я з ус╕х

муж╕в найхитр╕шим;

звабив сестер я с╕мох

╕ т╕шився з ними багато.

А що тоб╕ трапилось, Торе?"


Тор мовив:


19

"Тьяц╕ я вбив,

моцного йотуна;

я оч╕ закинув

Альвальд╕ сина

на небо високе,

л╕пша то пам'ятка

вчинку мого,

вс╕ люди те бачать.

А що тоб╕ трапилось, Харбарде?"


Харбард мовив:


20

"Вт╕ху велику

мав я од мороку вершниць,

яких забирав у муж╕в;

йотун суворий,

я знаю, був Хлебард;

дав в╕н мен╕ кий чар╕вний,

а я його тями позбавив".


Тор мовив:


21

"Зле в╕дплатив

ти за добрий дарунок".


Харбард мовив:


22

"Зр╕ж дуба верх╕вку,

виросте вдруге,

кожен шука╓ свого.

А що тоб╕ трапилось, Торе?"


Тор мовив:


23

"Був я на сход╕,

бився з ж╕нками

турс╕в бридкими,

що в гори втекли;

зробиться йотун╕в

р╕д завеликим,

як вс╕ вони житимуть,

й не стане людей у М╕дгард╕.

А що тоб╕ трапилось, Харбарде?"


Харбард мовив:


24

"Був я у Валланд╕,

бився у с╕чах,

жодного з вепр╕в

од битви не втримав;

Од╕н-бо ярл╕в

полеглих прийма╓,

а Тор - той раб╕в".


Тор мовив:


25

"Нер╕вними зробиш

ти людей перед асами,

як матимеш владу велику".


Харбард мовив:


26

"Тор ма╓ силу,

в╕дваги ж у серц╕ нема;

в╕д страху ╕ жаху

зал╕з в рукавицю,

наче ти вже не Тор;

ти не посм╕в,

охоплений страхом,

чхати й перд╕ти,

щоб Фьялар не чув".


Тор мовив:


27

"Харбарде харапудливий,

коли я здолаю протоку,

до Хелю в╕дправлю тебе".


Харбард мовив:


28

"Чого ма╓ш хвил╕ долати,

чи тут вороги навкруги?

Що тоб╕ трапилось, Торе?"


Тор мовив:


29

"Був я на сход╕,

бр╕д боронив,

шкоду чинили

Сваранга д╕ти,

кам╕нням жбурляли,

та радост╕ мало

судилося ïм,

пощади у мене просили.

А що тоб╕ трапилось, Харбарде?"


Харбард мовив:


30

"Був я на сход╕,

з одною сп╕знався,

та╓мно пот╕шився

╕з б╕лорукою,

радо за злато

в╕ддячила д╕ва".


Тор мовив:


31

"Гарно тоб╕ з ж╕нками ведеться".


Харбард мовив:


32

"Пом╕ч твоя, Торе,

мен╕ знадобиться,

щоб втримати д╕вчину б╕лу".


Тор мовив:


33

"Не маю ╕ гадки, як саме,

але поможу, коли зможу".


Харбард мовив:


34

"Я, мабуть, пов╕рю тоб╕,

коли й ти мен╕ дов╕ря╓ш".


Тор мовив:


35

"Я п'ят не гризу,

мов чоб╕т старий ╕ д╕рявий".


Харбард мовив:


36

"А що тоб╕ трапилось, Торе?"


Тор мовив:


37

"Ж╕нок берсерк╕в

бив на Хлесеï,

чинили-бо шкоду

ц╕лому народу".


Харбард мовив:


38

"Ганьба тоб╕, Торе,

ж╕нок ти побив".


Тор мовив:


39

"Були то вовчиц╕,

а геть не ж╕нки;

розбили м╕й човен,

що був на п╕дпорках,

грозили кийками

╕ Тьяльв╕ прогнали.

А що тоб╕ трапилось, Харбарде?"


Харбард мовив:


40

"Був я у в╕йську,

сюди воно йшло

. . .

стяг п╕д╕ймав,

списа кривавого".


Тор мовив:


41

"Нин╕ ти кажеш,

як здумав нам лихо вчинити".


Харбард мовив:


42

"Сплатити готовий

я персня тоб╕,

. . .

коли посередник

сяде м╕ж нами".


Тор мовив:


43

"Де ти набрався

сл╕в тих глузливих?

Не чув я н╕коли

под╕бного глуму!"


Харбард мовив:


44

"Набрався й затямив

слова, н╕коли не чуван╕,

в╕д мешканц╕в хатн╕х курган╕в".


Тор мовив:


45

"Дав гарне ╕м'я ти кам'яним купкам,

назвав ïх курганами хатн╕ми".


Харбард мовив:


46

"Бо присуд я маю такий".


Тор мовив:


47

"Слова твоï прикр╕

лихо тоб╕ принесуть,

коли я проïду протоку,

гучн╕ше за вовка,

гадаю я, будеш ти вити,

як молотом гепну тебе".


Харбард мовив:


48

"С╕в полюбовника

вдома знайти

варто було би тоб╕,

то справа нагальн╕ша".


Тор мовив:


49

"Верзеш ти, що л╕зе до рота,

аби лиш мен╕ дошкулити,

муже лякливий,

гадаю я, ти ╓ брехун".


Харбард мовив:


50

"Правду я, певно, кажу:

ти на шляху забарився,

далеко вже був би ти, Торе,

як мав би човна".


Тор мовив:


51

"Харбарде харапудливий,

це ж ти мене нин╕ затримав!"


Харбард мовив:


52

"Асатор, я гадаю,

завжди зганьбиться

й без перев╕зника".


Тор мовив:


53

"Пораду я дам тоб╕ нин╕,

веслуй-но сюди на човн╕,

покиньмо ц╕ чвари,

зустр╕нь батька Магн╕".


Харбард мовив:


54

"Як ти прийшов до протоки,

так соб╕ й дал╕ рушай".


Тор мовив:


55

"Кажеш ти мен╕ дал╕ рушати,

хоч не бажа╓ш през хвил╕ везти?"


Харбард мовив:


56

"Коротка в╕дмова,

а шлях тв╕й далекий,

спинись у колоди,

а зв╕дти - до каменя,

тримай шлях л╕воруч,

д╕станешся Верланду;

там ма╓ Фьоргун

Тора зустр╕ти,

сина свого,

шлях вона може вказати

до Од╕на земель".


Тор мовив:


57

"Чи я д╕стануся сюди за день?"


Харбард мовив:


58

"Д╕станешся, втомлений,

як сонце назавтра з╕йде,

та не ран╕ше, я певен!"


Тор мовив:


59

"Коротко нин╕ скажу

на вс╕ твоï кпини до мене,

за них в╕дплачу тоб╕ згодом,

коли перестр╕ну де╕нде".


Харбард мовив:


60

"Нин╕ рушай,

╕ хай би тя трол╕ вхопили!"


Прим╕тки ╕ коментар╕


Це одна ╕з найкумедн╕ших п╕сень "Старшоï Едди".

Типолог╕чно ïï в╕дносять до так званих "п╕сень-пересварок". У даному випадку компл╕ментами обм╕нюються Тор, що поверта╓ться ╕з черговоï виправи до краïни велет╕в, ╕ та╓мничий перев╕зник наймення Харбард, у якому, вт╕м, неважко вп╕знати Од╕на. Стил╕стично цей тв╕р кардинально в╕др╕зня╓ться в╕д ╕нших еддичних п╕сень: в╕н ╓ досить в╕льним (коли б не сказати - неохайним) за ритмом ╕ розм╕ром, за структурою строфи ╕ рядку, в╕рш ╕нод╕ мало не перетворю╓ться на прозу, що зрештою зменшу╓ пафос, обертаючи героïку майже на фарс. Але це не св╕дчить про те, що "П╕сня про Харбарда", мовляв, написана християнами, що висм╕юють поганськ╕ рудименти, як ╕нод╕ доводиться читати. Навпаки - "П╕сня про Харбарда" вважа╓ться фах╕вцями одною з найдавн╕ших у "Старш╕й Едд╕", а про питом╕ функц╕ï кумедного у нордичн╕й культур╕ докладн╕ше можна прочитати у прац╕ А. Гуревича "О природе комического в "Старшей Эдде"" (ось туточки: http://norse.ulver.com/articles/gurevich/eddasaga/4.html ).

Нордична м╕фолог╕я подарувала нам чудове поняття "троль". Так-так, я маю на уваз╕ тих паскудник╕в, як╕ займаються трол╕нгом на неозорих просторах ╕нтернету. Под╕бним робом у "П╕сн╕ про Харбарда" Од╕н тупо "тролить" Тора. Адже той чесно перел╕чу╓ своï вчинки, ц╕ сюжети знаходять паралел╕ в ╕нших джерелах, тод╕ як Од╕н просто вигаду╓ своï "подвиги" ╕ збитку╓ться з власного сина. Можливо, в основ╕ цього сюжету лежить ритуал перев╕рки, а можливо, це в╕дгом╕н ритуального обм╕ну образами перед початком бою, конечна мета якого поляга╓ у зменшенн╕ маг╕чного потенц╕алу опонента, зниженн╕ бойового духу ворожого в╕йська.

Ц╕кава тематика д╕янь обох учасник╕в пересварки. Тор тут виступа╓ як захисник людей ╕ бог╕в в╕д йотун╕в, тобто як культурний герой ╕ покровитель "статусного" простору, бородате патр╕архальне божество (а н╕який не "бог грому", як пишуть у дурнуватих енциклопед╕ях для малят). Харбард явля╓ абсолютну протилежн╕сть: в╕н розпалю╓ в╕йни м╕ж людьми, досяга╓ свого через хитр╕сть ╕ чари, а переважна б╕льш╕сть його перемог в╕дбува╓ться на "амурному" фронт╕, тобто тут Од╕н винаочню╓ свою хтон╕чну, тр╕кстерську, марг╕нальну природу, ╕ ╓ богом в╕йни, насильницькоï смерт╕, омани й чаклунства. При тому обидва божества р╕вно шанован╕, приналежн╕ до ╓диноï сп╕льноти - ас╕в, ╕ нав╕ть ╓ родичами.

В цьому зв'язку мене завжди ц╕кавило, що ж сталося ╕з давн╕ми германцями, коли вони обрали своïм головним божеством Од╕на?..


Харбард означа╓ "Сивобородий". Не зовс╕м ясно, чому Тор зве його "юним юнаком" у перш╕й строф╕ й "шмаркачем" у строф╕ 13. Можливо, це вказ╕вка не на б╕олог╕чний в╕к як такий, а радше натяк на неповноправн╕сть Харбарда? Бо ж в╕домо, що як раби, так ╕ д╕ти/юнаки були позбавлен╕ багатьох прав ╕ обов'язк╕в, не вважалися, власне кажучи, повноц╕нними людьми.


3. В╕всянка з оселедцями - нац╕ональна страва в Норвег╕ï. Кашу треба варити не на молоц╕, а на вод╕, та не розмазню, а густеньку. Оселедц╕в краще брати солених чи вуджених, порубати на невеличк╕ шматочки ╕ кидати в кашу за к╕лька хвилин до того, як прибрати вогонь. Коли риба жирна, то можна нав╕ть масла не класти. ╤нод╕ також кидають у кашу риб'яч╕ голови, але, як на мене, то дурне д╕ло. А взагал╕ - дуже смачна ╕ поживна штука.


4. ...мертва, я думаю, мат╕р твоя - недотепний ╕ недолугий жарт: у строф╕ 56 Харбард каже, що Тор може зустр╕тися з Фьоргун, тобто з╕ сво╓ю мат╕р'ю, у Верланд╕.


9. ...хоч вороги тут довкола - Тор ще не подолав протоку, тож дос╕ знаходиться у Йотунхейм╕.

Хто такий Мейл╕, брат Тора, я гадки не маю. Хто зна╓ - пиш╕ть у коментах.


10. Харбардом звуся, // ╕м'я не сховаю, - яка цин╕чна брехня!!!


13. шмаркач (kögursveini, ще kögurbarni) - досл. "малол╕тн╕й хлопець", "мала дитина", стала форма зневажливого звернення до юнака.


14. Хрунгн╕р - йотун, якого убив Тор. Про це можна почитати у "Молодш╕й Едд╕".


18. "То як вам велося з тими ж╕нками?" // "Жваво у л╕жку // ╕ в бес╕д╕ тихо", - ну це просто мр╕я кожного чолов╕ка!

...вони з п╕ску // звивали мотузку, // в долин╕ глибок╕й // землю копали, - ц╕ дивн╕ зайняття ╓ метафорою на позначення процесу "робити неможливе", себто пручатися Од╕ну.


19. Тьяц╕, сина Альвальд╕, було убито, а оч╕ його пожбурили на небо, ╕ там вони стали з╕рками. Однак стосовно того, кому саме належить цей подвиг, ╕снують дв╕ верс╕ï. Зг╕дно одн╕╓ï ("Молодша Едда"), його забили боги (гуртом), оч╕ закинув на небо Од╕н. ╤нша верс╕я ("Пересварка Лок╕") розпов╕да╓, що Тьяц╕ вбив Тор, але за допомоги Лок╕.


20. мороку вершниц╕ (myrkriður) - тобто в╕дьми, тролиц╕. ╥хн╕ чолов╕ки, в╕дтак, - трол╕. Що за вт╕ха ïх зваблювати - мен╕, чесно сказати, невтямки.


22. Зр╕ж дуба верх╕вку, // виросте вдруге - норвезьке присл╕в'я.


24. Валланд - взагал╕-то цим топон╕мом в ╕сландськ╕й л╕тературн╕й традиц╕ï познача╓ться земля вал╕в, себто кельт╕в, ╕ найчаст╕ше так ╕мену╓ться Франц╕я, але в даному випадку ма╓ться на уваз╕ просто "чужа земля", чи пак "земля в╕йни".

...жодного з вепр╕в // од битви не стримав (atta ek jöfrum, // en aldri sættak) - досл. "я змушував вепр╕в н╕коли не сид╕ти", тобто розпалював в╕йни.

П╕д вепрами (jöfrum) тут сл╕д розум╕ти в╕йськових оч╕льник╕в, вожд╕в, корол╕в. Германська аристократично-в╕йськова поетична традиц╕я (зокрема ╕ поез╕я скальд╕в) створила низку "хижих", "зв╕рячих" еп╕тет╕в на позначення воïна: це ╕ вовк, ╕ ведм╕дь, ╕ орел, ╕ яструб. Вепр у ц╕й систем╕ пос╕да╓ особливе м╕сце (╕ не лише у германськ╕й культур╕), позначаючи вождя. Можливо, це пов'язано з╕ звичкою вожд╕в прикрашати шоломи ╕клами вепра, але це не ╓дина причина (докладн╕ше про семантику вепра у в╕йськов╕й ╕ндо╓вропейськ╕й культур╕ можна почитати хоча б у прац╕ рос╕йського антрополога ╕ перекладача Вадима Михайл╕на "Тропа звериных слов").

Од╕н-бо ярл╕в // полеглих прийма╓, // Тор - той раб╕в, - се радше дошкульна кпина на адресу Тора, н╕ж якесь актуальне м╕фолог╕чне уявлення.


Строфа 25 п╕дкреслю╓ диференц╕ац╕ю аудитор╕ï прихильник╕в Тора ╕ Од╕на. Торов╕ вклонявся переважно простий люд (так, у тому числ╕ й раби), тод╕ як Од╕н - божество аристократичне ╕ водночас марг╕нальне, тож уявлення про р╕вн╕сть ╕ справедлив╕сть у цих бог╕в р╕зняться так само, як ╕ у представник╕в згаданих соц╕альних верств.


26. Сюжет ╕з рукавицею велетня Фьялара (чи Скрюм╕ра) в╕домий з "Молодшоï Едди". ╤нша справа, що Тор ╕з супутниками зал╕з туди не з╕ страху, а погр╕тися ╕ переночувати, бо подумав, що то просто хатина.

...перд╕ти (físa) - укл╕нно перепрошую, але саме так переклада╓ться це слово. Тут вам, люб╕ друз╕, не ╕нтел╕гентний диспут ╕ не св╕тський раут, це - пересварка, хай би яка еп╕чна. А яку лексику зазвичай вживають, коли лаються, не мен╕ вам розпов╕дати.


29. Сваранга д╕ти - йотуни. Сваранг - якийсь велетень.


37. ж╕нки берсерк╕в - тут йдеться про тролиць.

Берсерки - тут, ╕мов╕рно, маються на уваз╕ не так от╕ еп╕чн╕ героï, що впадають у бойовий екстаз, гарчать, пускають слину ╕ не в╕дчувають болю, гамселячи все живе на бойовищ╕, як радше чудовиська, перевертн╕-ведмед╕ чи щось под╕бне. Взагал╕ семантику слова "берсерк" сл╕д виводити ╕з контексту вживання. ╤нод╕ це героï, ╕нод╕ - божев╕льн╕, ╕нод╕ чудовиська, а ╕нод╕ - просто жорсток╕ зар╕зяки.

Хлесей - остр╕в Лесе у протоц╕ Каттегат.

Тьяльв╕ - супутник ╕ слуга Тора.


44. Хто так╕ мешканц╕ хатн╕х курган╕в (búa í heimishauga), достеменно нев╕домо. Це можуть бути представники м╕фолог╕чних народ╕в хтон╕чноï природи (дверги, трол╕, ще якась капость), можуть бути невпоко╓н╕ мерц╕, а чи мерц╕, яких Од╕н повернув до життя, чи й узагал╕ - ╕доли пращур╕в або духи пращур╕в, що мешкають на курганах. Але це все не б╕льше н╕ж моï припущення, не п╕дтверджен╕ авторитетом м╕фознавц╕в.


48. С╕в - дружина Тора.


52. Асатор - Тор.


56. Верланд - досл. "Земля людей".